EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Serien er basert på en sann historie.
Noen scener, personer og hendelser er likevel oppdiktet.
Tidligere i Bad Blood:
Nå skal dere alle kjøpet dopet deres fra meg.
Declan! Der er Jorge.
En av de mest fryktede kartellsjefene i verden.
Hundre kg til å begynne med. Du har sju dager på å betale.
Går noe galt, så vet du hva som skjer med deg.
- Hvem er det? - 'Ndrangheta-bossene.
Familiene samles hver måned. En informant fortalte om møtet.
- Fortell meg om nykommerne. - Søskenbarn fra Calabria.
Teresa og Christian Langana.
- Vi er her for å skape vekst for alle. - Vi må spille med.
De skremmer meg, Domenic.
- De er lette å erstatte. - Domenic vil ha et møte med Declan.
- Familie fra Italia. - Hold meg oppdatert.
- Vi vil ha deg som partner i Monteral. - Jobber ikke for noen.
- Jeg har adressen til stedet jeg skal bo. - Du er nøven min. Du bor hos meg.
- Jeg har smuglet i mer enn ti år. - Vil du smugle noe annet enn sigaretter?
- Skal tenke på det. - Sjåføren venter.
Venter? De har plukket det opp alt.
- Vi passer på forsendelsen. - Hvor er den?
Tilbudet står ved lag i 24 timer til.
Kan du fortelle meg hvordan i helvete dette skjedde? Kom igjen. Si det!
De hadde PIN-kodene.
- Da de var på havna... - Slutt!
Hvordan kunne det skje?
Denne. En fjerntilkoblingsmottaker.
Frank, havneformannen som tvillingene lurte med seg.
Den grådige jævelen ga dingsen tilgang til serveren. Da den ble plugget inn,
må noen ha vært nær, med en PC. Fikk full tilgang til systemet. Rappet PIN-koden.
De tok leveransen din!
Jeg er så lei for det, Declan. Dette er siste nytt innen utstyr.
- Byen brukte ti mill. på å installere... - Sånt?
En liten dings av plast og dritt verdt fire dollar overmannet altså systemet.
Du gikk imot meg for å tjene litt penger. Sammen med dem, mot meg!
Du slipper ikke så lett unna. Pass på ham.
Han der får jeg bruk for senere.
- Det er bilen min. Hva om... - Det skjedde på din vakt.
- Vær takknemlig for at du ikke ligger der. - Ok, jeg tar meg av ham.
Produkter verdt fem millioner er borte? De forsvant ikke i løse luften.
Jeg betaler den som finner ut hvor alt er 100 000 dollar.
To misfoster fra Italia er her, to søsken.
Ja, det stemmer. Domenic tar imot ordre nå.
Si til russerne at de får full tilgang til havna.
De har trygla meg om det. Om de finner varene, da.
- Skal vi ta en røyk? - Nei, Reggie. Ikke nå.
Jeg betaler deg for å skaffe meg informasjon. Jeg bryr meg ikke.
Snakk med informantene dine. Få tak i politiloggen, avlytting.
Bare gjør jobben din!
Hola!
Jeg ventet på at du skulle ringe.
MEXICO BY
Jeg ringte for å minne deg på at betalingsfristen er om sju dager.
Har du fått alt?
- Ja. - Så bra.
Vi kontakter deg med informasjon om hvor du leverer pengene.
- Den er grei! - Kjempebra.
Da skal jeg legge på, du er vel veldig opptatt, tenker jeg.
Ha det.
- Hva? - Hallo, Declan.
Dette må vel føles litt voldsomt for deg, men tiden var knapp.
Om du revurderer tilbudet,
får du tilbake leveransen din. Da er alt glemt.
Jeg tror fortsatt at vi kan få til noe stort sammen.
Du har vel ikke drevet med dette så lenge?
Denne jobben. Da hadde du visst at alt handler om hvordan du leser folk.
Hvor hardt du presser noen, og når du skal være snill.
Du har tatt helt feil av meg.
Hei! Går det bra?
Ja.
TERESA: VI HAR INGEN AVTALE. GJØR DEG AV MED DET.
Reggie! Ned!
Reggie!
Inn i rommet der bak!
Går det bra? Ned i luka nå. Du må konsentrere deg.
Nå stikker vi herfra.
Gå rundt på baksiden.
Dette er eneste grunn til at jeg kjøpte dette huset. Kom igjen.
Klart, Christian.
Bøy deg ned.
Fortsette å gå. Kom igjen.
Sånn, ja. Kom igjen.
- Løp bort til trærne. - Kom ut, Declan!
Skal vi gå inn?
La ham brenne inne.
- Ikke igjen! Nei! - Hva gjør du? Hvorfor stoppa du?
Kom igjen!
Er du skadet? Hva skjer, Reg? Se på meg. Hei!
Kom igjen. Det går bra.
- Ja. - Bare pust. Pust. Det går fint.
Hei! Se på meg!
- Ja! - Hva er i veien?
Jeg får anfall. Har medisiner mot dem.
- Har du dem på deg? - De er i huset.
Vi skaffer nye. Slapp av. Se på meg. Nå er du trygg.
Det går fint. Du er sammen med meg. Det er ingen som følger etter oss.
Jeg har en bil i nærheten. Vi må komme oss til den.
Gå sammen med meg. Følg meg. Kom igjen, fortsett å gå.
Hvor er Adamo?
Siste ladning var død. Ikke luftig. For mye mel og for lite egg.
Hvor er det hersens sukkeret?
Jeg må stikke. Sukker!
Jeg må stikke. Pappa elsker deg.
Jeg må stikke, Val.
- Hva f... - Unnskyld meg, damer.
Beklager at jeg avbryter. Vi må i et møte.
- Herregud. - Kle på deg, da. Alle venter på deg.
Beklager, damer.
- Er det her? - Ja, dette er riktig adresse.
- Er du sikker? - Ja!
Greit.
- Du må gå i kirka oftere. - Du går jo for oss begge.
TIL SALGS SOLGT
Hei, alle sammen.
- Har du vært her før? - Hvorfor skulle jeg det?
Frukten er grusom her.
Det er ikke så mange appelsinlunder her.
Alt sammen. Alt jeg har smakt på. Tørr og smakløs.
Det er som å spise tabletter.
Hva gjør vi her?
Først skal vi feire.
Vi er nå i besittelse av hele Declans leveranse.
- Bra jobba. - Det får vi distribuert på en uke.
- For en inntjening! - Vi selger det ikke her.
Hvorfor ikke?
Vi skal selge det tilbake til de som skulle kjøpe det.
Nå som Declan er ryddet av veien,
oversvømmer vi markedet i Montreal med hans produkter.
Vi setter ned utsalgsprisen med 10 %, gir oss selv en kjærkommen velkomst.
Vi tar detaljene senere. Nå har vi noe annet å snakke med dere om.
Teresa og jeg lurer på hvorfor dere ikke har begynt å selge fentanyl.
- Det samme sa jeg! - Slapp av.
- Er noe i veien? - For mye fokus på det.
Står om det i avisene hele tida. Hundrevis tar heroinoverdoser. Ingen bryr seg.
Men én fentanyloverdose, så kommer det på forsidene.
Det er en grunn til. Jeg liker det ikke. Det er skittent. Ikke for folk som oss.
En klump med fentanyl på denne størrelsen er verdt 20 millioner dollar.
Tenk dere fem slike, da.
Det kan produseres lokalt, får plass i en sekk.
Vent!
Hva med vår kola og heroin?
Et gram kokain har i gjennomsnitt en pris på... 80 dollar.
Regner dere på det, som vi har gjort, så ser dere med partiprisen,
bestikkelsene til politiet, toll og sånt, at dere sitter igjen med 12 dollar.
Fentanyl er 100 ganger mer sterktvirkende enn kokain.
Vi fjerner 80 % av kokainet fra et gram og tilsetter to små gryn med fentanyl
for å erstatte virkningen, og så er resten fyllstoff.
Da går inntjeningen fra 12 til 50 dollar per gram.
Det er en økning på 400 %.
Spe ut produktet og øk fortjenesten. Spørsmål?
- Når begynner vi? - Vent! Folk dør av det, det er for sterkt.
- Dere dreper kundene våre. - Noen dødsfall blir det pga. styrken.
Men det er da ingenting annet enn en liten justering av produksjonen.
Dette er fremtiden.
Hvor skal dere lage det?
- Dere står her. - I en kirke?
Ingen vil merke noe.
PRESTEKONTOR
- Kan du tro at de drepte Declan? - Jeg tror det når jeg ser det.
Jeg bryr meg ikke om hvor mye penger det er i denne fentylan-bransjen.
Kola og heroin er en ting. Folk vet hvordan de bruker det.
Men å gi dem dette når de kjøper kola, er å be om at politiet tar oss.
- Vil ikke ha noe med det å gjøre. - Bra. Jeg og Nats tar det.
- Pops har et poeng. - Klapp igjen.
Du gjør ingenting, og du gjør som jeg sier.
Det er skittent dop, Enzo. Jeg er enig, jeg liker det ikke.
Men det er dette sjefene hjemme vil ha. Derfor skal vi gjøre dette skikkelig.
Ikke glem at jeg må få tak i lyspærer på jernvarehandelen.
- Du kjøpte jo for to uker siden. - Trenger flere. Problemer med det?
Han liker å ha det veldig lyst.
Etter middag der er jeg like brun som George Hamilton.
- Deprimerende med mørket. - Penger ut av vinduet.
Skru av lysene om du ikke er i rommet. Betaler du for det?
Klapp igjen!
Ifølge Mirakeltvillingene blir aldri penger noe tema igjen.
Ikke stol på dem ennå, Luca. De kom ikke hit for å gjøre deg rik.
- Hva gjør vi her? - Du må sjekke inn.
- Du da? - Nei, ikke ennå.
- De jakter på deg, sant? - Jeg vet det.
Ikke tenk på dem. Det ordner seg. Alt ordner seg.
- Jeg har noe å fikse. - Nei.
- Jeg vil være med deg. Kan ikke... - Ikke ennå. Ta pengene.
Sjekk inn.
Send meg en melding med navnet på medisinene dine, så får jeg tak i dem.
- Jeg er bare problemer for deg. - Nei, det er du ikke.
Se på meg. Du er ikke et problem for meg.
Dette ordner seg. Sjekk inn, nå.
- Skal jeg bare skaffe meg et rom? - Ja. Vi ses snart. Kom igjen.
Ha det.
- Send meg navnet på medisinene. - Ok.
Si ifra før. Hvor mange manikyrer kan jeg ta?
Sett deg.
- Hva har du til meg? - Ingenting.
- Vi møttes nettopp. - Ingenting? Han har ikke sagt noe?
Vil du høre mer om den vonde ryggen eller de oppsvulmede føttene?
- Vi har en avtale. - Ja. Vet du hva?
Nå er jeg lei. Jeg har undersøkt dette. Det du gjør, er ulovlig.
Om noe skjer med meg, er det du som må i fengsel.
Jeg tror ikke helt at du forstår din egen situasjon.
Hva tror du skjer med mafiakoner som er utro og sladrer til politiet?
Sier jeg noe til Nats, så dreper de deg. De tenker seg ikke om to ganger.
Tror du at Dom og Enzo støtter den horete tysterkona?
Så, når jeg sier "hopp", så hopper du like høyt som i stavsprang i OL.
Har du ingenting til meg, så får du få tak i noe.
Du er gift med den eneste capoen som faktisk snakker om følelser med kona.
Du er heldig. De fleste knuller deg søndag og banker deg mandag.
Etter frokost. Men du har rett i én ting.
Jeg vil ikke måtte ringe deg. Neste gang er det du som ringer, og har noe å si meg.
Stikk, nå.
- Hva? - Der var du flink.
- Beklager at jeg er sen. - Du må finne to stykker for meg.
- Tvillinger, da eller? - Ryktet går.
Alle snakker om de nye bossene i Ontario. Ingen har sett dem.
- Bilder eller navn? - Teresa og Christian Langana.
Har ikke bilder, men de er umulige å gå glipp av. Prada-eurosøppel.
Følg Cosoleto-brødrene og sønnene. De møtes jo. Tre ganger prisen din.
- Finn tvillingene. - Greit, sjef!
Én ting til. Jeg har en nevø.
Han gjemmer seg på et hotell og mangler medisiner.
Dette er navnet på dem og adressen. Skaff dem til ham.
- Visste ikke at du hadde familie. - Ikke jeg heller.
Kremen lukter grapefrukt. Hvorfor skal føttene mine lukte av en sur frukt?
- Sitrus er bra for huden din. - Flaska kosta 18 dollar.
Kan bare bruke appelsiner?
- En pose koster 5,99 dollar. - Jeg vet ikke, Nats.
- Er det noe som plager deg? - Bare...
- Har bare hodepine. - Jeg skal fortelle deg om hodepine, jeg.
Prinsen og prinsessen vil at vi skal begynne med fentanyl. Vet du hva det er?
Som heroin, bare en million ganger sterkere.
Noen få korn kan drepe folk.
Pops og Domenic vil ikke, men Luca syns det er en god idé.
- Han vil at vi skal... - Slutt! Ikke si mer!
- Slutt å snakke! - Hvorfor det? Hva er i veien?
- Ikke si mer. Jeg vil ikke vite mer. - Hvorfor sier du det?
Ingen deler sånt med kona si. Det er det en grunn til. Skal ikke vite noe.
Jeg forteller deg jo alt. Jeg mener...
- Jeg liker å snakke med deg. - Kanskje du ikke burde det, da.
Hvem skal jeg snakke med da?
Du er kona mi. Vil ikke holde noe hemmelig for deg.
- Det setter jeg pris på. - Ja? Hva er i veien?
Du vokste opp med dette, ikke jeg. Vanlige folk trenger ikke tenke på sånt.
Du visste om familien min før vi møttes. Jeg har aldri holdt noe hemmelig for deg.
Du likte jo det før, ikke sant?
Noen dager vil man bare ha et normalt, vanlig liv, ikke sant?
Er det ikke det vi har?
Fy søren!
Hei, Domenic. Du trenger en vakthund.
- Du ser godt ut. - Ja, jeg har trent litt.
- Og du, da? Jeg hørte at du var død. - Nei.
Vi har kjent hverandre lenge.
Du holdt deg unna min by, og så holdt jeg meg unna din.
Alt gikk jo fint, ikke sant?
Derfor skjønner jeg ikke hvorfor du går med på alt dette.
Skjønner du ikke hvorfor jeg vil ta fra deg næringsgrunnlaget?
- Kanskje du trenger ny revisor. - Så festlig. For jeg kjenner deg.
Du liker ikke hodebry.
Så om du ikke gir meg tilbake dopet mitt,
så kommer dette til å gi deg så mye hodebry at hodet faller av.
Så festlig.
Fra mitt ståsted ser det ut som at det er du som er problemet.
- Hvorfor tar du ordre fra de to der? - Det gjør jeg ikke.
Kom igjen, Domenic!
Alle vet at de to skjønnhetsfjollene kontrollerer alt.
Det må gi en vond bismak etter å ha vært sjef så lenge.
Men kanskje jeg tar feil.
Kanskje du har utvidet repertoiret til å sleike folk oppetter ryggen også.
Vi tok dopet ditt. Nå skal vi ta byen din.
Jeg er her fordi vi to har en fortid.
Derfor skal jeg gi deg et råd.
Du kjenner meg. Du vet hva jeg er i stand til å gjøre.
Trekk deg, Domenic. Det klarer du.
Ellers leder de deg rett inn i ilden, og så står de og ser deg brenne.
La meg gi deg et ærlig råd.
Dette er ikke rike, bortskjemte drittunger som er her for å feste med Kardashians.
Faren deres er selve bossen. Mafiabossen, liksom.
Forstår du? Han har gitt dem et oppdrag. De kommer ikke til å svikte ham.
De fikk nettopp hundre kilo av dopet ditt til å forsvinne.
Om vi skal gå til krig mot dem, så står du alene, min venn.
Det er ikke Vito. Disse folka er ikke bløthjerta.
- De taper aldri. - Det gjør ikke jeg heller.
Tvillingene tok dopet mitt. De prøvde å drepe meg.
Men byen min får de ikke. Om jeg ikke fikk dopet tilbake kjapt,
ville kartellet oppnå det tvillingene ikke klarte.
- Hvordan går det hjemme, Declan? - Artig.
- Hvorfor er vi her? - Jeg vet at Teresa og Christian
har tilbudt dere å kjøpe hele leveransen min.
- Til en jækla god pris. - Ikke kjøp. De er ikke her for å selge.
De er her for å ta over.
Kjøper dere, åpner dere døra slik at de kan gå rett inn.
- Det er deg de skal ta, ikke oss. - Jeg vil ikke bli innblandet!
Jeg trenger produkter. Du kunne ikke levere det du lovet,
- Et sted må jeg få det fra. - Kan ikke levere, det ble stjålet.
Når de stjeler fra meg, stjeler de også fra dere.
De er her for å splitte og herske over byen vår.
Stopper vi dem ikke nå, er dere døde om 6 md.
Det er "vår by" nå, altså?
Du er den eneste som har problemer her.
Ingen jager meg ut av byen min. Trenger du en venn? Få deg hund, da.
- Med ditt vinnende vesen kommer du langt. - Drit og dra.
- Junior? - Hvorfor skulle jeg bli del av krigen din?
Det er din krig også. Du ser det bare ikke ennå.
Har jeg ikke varer i omløp, tar Liam og Alex over mitt territorium.
Ring meg om du får inn gode varer. Men jeg må holde forretningen i gang.
Beklager.
- Hvorfor så stille, Alex? - Vel...
Vi to er ikke venner.
Jeg bryr meg ikke om å hjelpe deg.
Men akkurat her har du rett.
- Og de tar meg når de har tatt deg. - Ja.
Men jeg trenger også varer, så hva gjør du med det, da?
- Når leverer de til deg? - Om noen dager.
De deler ut til alle på samme sted.
Da har jeg en plan.
Den kommer til å funke for oss to. Virkelig også.
RCMP POLITISTASJON
Jeg får ikke skrevet ut dette. Trenger jeg passord eller noe?
Nellie!
Kutter du i prosjektfinanseringen?
Ta det med lederen din om du er uenig.
Hvorfor? Han skriver bare et notat.
Si det rett ut.
Jeg har hatt den viktigste informanten i mafiaen i fem år.
- Du vil kutte meg ut? - Hvor lenge har du holdt på?
- Du tok noen doppartier, liksom? - Mike fikk mer penger.
- Patrick fikk mer. - Terrorisme og cyberkriminalitet.
Ingen bryr seg når gangstere dreper gangstere.
De bryr seg om bomber på T-banen og om bankkontoen blir hacka.
Gi meg noe borgermesteren kan gå til valg på.
Noe politimesteren kan holde pressekonferanse om.
Kom deg ut nå, før du sier noe jeg må suspendere deg for.
- Hva vil du? - Ha en fin dag, sir.
FENGSEL
- Jeg har savnet deg. - Ja.
Hvor er gutten min?
Hvor er Wes?
Han hadde ikke lyst til å komme.
- Han sa at han... - Det går fint.
Bare oppdater meg på forretningene. Hvordan gikk møtet med Declan?
Jeg inngikk en avtale. Han gir oss gode vilkår.
- Men nå er han i krig med 'Ndrangheta. - Ja.
Jeg hørte det.
Nå er det du som styrer showet, søstersen. Du bestemmer.
Skulle jeg veddet på noen hest som helst, selv med dårlige odds, ble det Declan.
- Kom igjen, Gabriel. - Hvor skal vi?
Til utleveringsstedet, få varene fra tvillingene.
Gi meg telefonen din.
- Hvorfor det? - Ingen telefoner, sa jeg jo.
Ingen telefoner.
Om noen blir tatt, er det av andre på innsiden.
Jeg kunne ikke la det skje.
Jeg trengte dem. Om dette skulle funke i det hele tatt, trengte jeg forsterkninger.
Gutter!
- Hva er oppdraget? - Sier det når vi er der.
Hva slags utstyr har du med?
Tungt artilleri.
Presisjonsgevær.
- Hva av det trenger vi? - Alt sammen.
Kom igjen.
- Hvor lenger er det igjen? - Fem minutter til.
- Ser ut som vi er her, alle sammen. - Kan ikke stanse utviklingen, vet du.
Eller drittlukta.
- Har du møtt tvillingene? - Nei.
- Kommer de, da? - Jeg vet ikke.
- De ga oss et nytt møtested. 3 km sørover. - Meg også.
- Hvor? - 5 km vestover.
- Hva med deg, da? - Ingenting.
De sprer oss.
Drar du?
Har ikke så mye valg.
Ses når det er over.
Hva faen?
Hva er det som skjer?
- Hva gjør vi nå? - Venter.
Vi har fortsatt målet i sikte.
Det må være ham.
Hvor ble de andre av?
Ikke bry deg om dem. Vi har med varene dine.
- Kommer Teresa og Christian? - Nei, de sendte meg.
- Har dere pengene? - Ja.
Få dem.
Gjør dere klare.
- Jeg stoler på at alt er her. - Alt er der.
Nå.
Kom igjen!
Ikke rør dere!
Fy faen!
- Hvor er resten? - Jeg vet ikke.
- Hæ? - Jeg vet ikke!
- Vet du ikke? - Kors på halsen, jeg vet ikke.
- Jeg sverger! - Nå er jeg ferdig med deg.
De sa bare at de skulle endre leveringssted. Det er alt jeg vet!
Vær så snill!
Dette er din lykkedag.
Du skal fortelle Teresa og Christian at det var Declan som gjorde dette.
Og at jeg skal ta dem.
Er det forstått? Stikk.
Stikk.
Stikk, nå.
Er dette sexy nok for deg?
Det ser ut som et terrorangrep for min del.
Væpnet oppgjør i sementfabrikk. To døde, inkludert informanten min.
Dette betyr krig.
Og eieren av sementfabrikken er venn av finansbyråden.
Du har fire uker på deg. Du må komme tilbake med noe.
- Så du det? - Ja.
De endret leveringssted i siste minutt. De spredte oss.
Godt at de ikke flytta oss, da.
- Hva fikk du med deg? - En femtedel av leveransen min.
- Har vi en avtale? - Ja!
Det er 60 % av originalprisen. Det var det vi var enige om.
Jeg vet hva avtalen var, Alex. Alt er der.
C'est beau.
Det beste med hele kvelden var at du tok Gabriel.
Takk for at du tipsa meg om ham. Han kunne ødelagt mye.
Jævla rotte, som tysta til politiet.
- Hva skjer nå? - Du så hva jeg gjorde.
Jeg ga dem et vitne. Han forteller dem alt.
Han sier at jeg tok en av deres også, derfor virker dere uskyldige.
De kommer tilbake til deg. Ta imot dem med åpne armer.
Jeg trenger noen som er nær dem.
Greit.
- Hva med irene? - Hva med dem?
- Haitierne? - Hvem bryr seg?
De vil tro at du prøvde å lure dem også.
- Du får deg ikke venner slik, Declan. - Jeg trenger ingen venner.
Jeg har da våpen.
Ut, alle sammen. Kom igjen!
Vent her.
Fortell dem hva som skjedde.
Vi dro til utleveringsstedet dere ga oss. Det var bare oss og bikerne.
Pang! Så begynte noen å skyte.
De tok en av bikerne og en av mine folk, Marco.
Jeg og Gino skjøt mot dem, men de hadde maskingevær.
Hvordan klarte du å unnslippe?
Declan lot meg gå. For å sende et budskap til dere.
Han ba meg fortelle dere at han kommer for å ta dere.
Hvor mange menn hadde Declan med seg?
Jeg vet ikke.
Jeg så kanskje to eller tre.
- Men det må ha vært flere i skjul. - Hvem skjøt først?
Bikeren, så Marco.
- Skjøt bikerne tilbake? - Ja. Tror du meg ikke, eller?
- Domenic. - Ta det med ro. Ok?
Vi vil bare vite hva som skjedde. Ingen tviler på din lojalitet.
Hvordan visste Declan om stedet?
Kanskje gjennom en gjeng, men det kan ha vært hvem som helst.
- Tror du bikerne var med på det? - Nei, han prøvde å drepe dem også.
Du må finne Declan. Dette må vi få en slutt på.
Jeg vil se ham død.
- Hallo? - Hei!
- Hvordan går det, solstrålen min? - Det går fint!
- Hvor er du? - Litt her og der.
- Har du fått medisinene dine? - Ja.
Vennen din leverte dem i resepsjonen. Jeg fikk dem. Det var lett. Tusen takk.
Henter du meg nå?
Jeg er klar til å dra.
- Du må holde ut, ok? - Men hvorfor henter du meg ikke bare?
Jeg skal hjelpe deg.
Jeg vil ikke være her lenger.
- Går det bra? - Ja, det går helt fint.
Det hadde bare vært bedre å henge litt med deg igjen.
Hva skjedde ute i skogen, Reggie? Hva er det som skjer med deg?
Jeg har en diagnose. Jeg har flere, faktisk.
Jeg tar medisinene. Det hjelper. Det er mye bedre nå.
- Skytingen hjalp ikke akkurat på det. - Det skjønner jeg.
Jeg kommer og henter deg snart. Det lover jeg, ok?
Ja.
Ikke glem prøveløslatelsesmøtet.
Dra dit, og så rett tilbake til hotellet. Forstått?
Ja, det er forstått.
Hva med deg? Hvor bor du?
Jeg driver og ordner med noe. Jeg klarer meg. Vi ses.
Wes!
Du må dra og treffe faren din. Det er veldig ensomt i fengsel.
Han savner deg virkelig.
Du kan treffe ham én gang i måneden, i det minste.
Gå inn.
Er du i nabolaget?
Jeg...
Jeg trenger plutselig et sted å bo, Rose.
Her ute er det ingen som leter etter meg.
Jeg ber ikke om noe gratis.
- Legg på 0,5 % på prisen. - Greit.
Du kan bo i driftsbygningen der borte.
Tusen takk.
Ikke rør deg, Declan.
Vi fikk nyss i at du hadde litt problemer.
Arbeidsgiveren min sendte meg hit for å minne deg på at betalingsfristen står.
Jorge Ramirez er ikke åpen for unnskyldninger.
Ikke en dag for sent, en time eller et minutt, engang.
Forstått.
Bra. Veldig bra.
Vi ses.
Bare for å være sikker på at du holder deg til avtalen vår.
Om du ikke gjør det, så ses vi nok veldig snart.
Adiós.
Ja, Domenic.
Ville du ha krig med Declan, så har du fått det nå.
Jeg fant nettopp hodet til kontaktpersonen din i havna i grillen min.
- Hørte du hva jeg akkurat sa? - Ja.
Dette skal jeg ta hånd om.
Har du begynt å se deg om etter jobb?
- Hva? - Søker du på jobber?
Ikke ennå. Jeg har tenkt det, da.
Lag en liste over alle steder du søker. Firmanavn, adresse og kontaktperson.
- Jeg kontrollerer den. - Ok.
- Tar du medisinene dine? - Ja.
Klonopin, Effexor, Norpramin?
Greit. Ok. Signer her.
Kom tilbake om fire uker.
Neste gang i Bad Blood:
Theresa og Christian har kidnappet noen som betyr mye for meg.
Jeg må stoppe dem.
Si hvor han er, så er dette over.
Teresa og Christian? Bra jobba, Val.
- Ikke før du sier hvor Reggie er. - Gjør det du mener er riktig.
- Skal vi skyte hverandre? - Sånn gjør man ikke i familien.
- Ser du hva det dyret gjør med oss? - Jeg vil ordne opp mellom oss.
- Inntil da fortsetter vi å torturere ham. - Jeg skal drepe både deg og broren din.
Så tar jeg fra dere alt dere har.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen